Text hämtad från www.Undertexter.se - Alltid nya texter
-Du använder för mycket ved. -Ju mer ved, desto större eld.
Elden måste andas. Ta bort den där stora stocken.
Du kan dina eldar.
Gjorde nån upp eldarna åt dig när du var liten?
Det blir inte så kallt nere på Vidden.
-Och så hade vi ju tjänare. -Jag visste att du var högboren.
Jag hittade nåt på Första människornas näve.
En begravd skatt. Tusentals år gammal...tror jag.
Vad kan den göra?
Jag vet inte om den gör nåt alls. Men visst är den vacker?
-Hur långt är det kvar? -Inte så långt. Några dagar till.
-Är Muren så hög som det sägs? -Högre.
Ibland ser man inte ens toppen. Den är höljd i moln.
-Du skämtar med mig. -Nej då.
Den är 700 fot hög. Byggd helt i is.
Varma dagar kan man se den gråta.
Men Castle Black är bekvämt nog.
Man håller en eld tänd i långa hallen dag som natt.
Och Hobb lagar rådjursstek med lök.
Mycket god. Ibland sjunger en av bröderna.
Dareon är den bästa sångaren.
-Kan du sjunga? -Nej, nej. Inte speciellt väl.
Sjung nåt för mig.
Låt gå. Då ska vi se.
Fadern är båd' stark och stel
Han skiljer alltid rätt från fel
Han avgör allas väl och ve
Och älskar de små barnen
Modern ger oss all vår tid Vaktar frun med blick så blid
Med vänligt smil förtar all strid
Och älskar de små barnen
-Så där flår man inte en kanin. -Jag vet hur man gör.
Växer man upp norr om Muren kan man handskas med viltet.
-Jag såg inget vilt innan jag kom. -Med båge kunde jag skjuta massor.
Jag tillverkade den själv. Lär man inte ut det norr om Muren?
-Man lär sig använda nävarna. -För att slå ihjäl kaniner?
-Jag tänkte slå nån annan. -Hon är här.
-Ni är båda bra på att flå kaniner. -Vissa är lite bättre än andra.
Vissa bör säga tack när andra ordnar frukost!
-Tackar man inte norr om Muren? -Du har en stor käft, flicka.
Sluta! Ni har grälat ända sen ni möttes. Sluta nu.
Lady Reed är så högfärdig att fötterna knappt nuddar marken.
Du är elak mot henne varje dag. Hon ger tillbaka.
Är det mitt fel? Hon satte en kniv mot min strupe.
Du hotade mig med kniv.
Om vi slåss mot varann når vi aldrig Muren.
Jag vill att ni sluter fred.
-Du flår kaniner snabbare än jag. -Vad var det jag sa?
-Du är en duktig liten jägare. -Tack. Det var väl inte så svårt?
Reta mig inte.
-Jag är hos dig. -Vad händer?
Vad händer med honom?
-Synerna tar ut sin rätt. -Har han en nu?
-Jag såg Jon Snow. -Gjorde du? På Castle Black?
Han befinner sig på fel sida av Muren - omringad av fienden.
Förr fanns det inga träd i närheten av Muren. Kråkorna kom ut med yxor.
Din flock blir mindre för varje år som går.
-Har du klättrat över den nån gång? -Nej, men Tormund har. Många gånger.
Du är rädd.
-Är inte du det? -Jo. Det är lång väg upp, och ned.
Men jag har väntat hela livet på att se världen där uppifrån.
Här, jag tog med ett par åt dig. De är för stora, men de är bra.
-Dödade du nån för att få dem? -Nej...
Jag dödade honom inte. Men han har nog ont i pungen än.
Han var inte lika snäll mot mig som du är.
Han gjorde inte det där du gör med tungan.
-Måste vi prata om det här? -"Måste vi prata om det här?"
"Jag är Jon Snow. Jag dödade Qhorin Halvhand, men är rädd för flickor."
-Verkade jag rädd häromdagen? -Du skakade som ett asplöv.
Men bara i början.
Du är en god älskare, Jon Snow.
Och oroa dig inte. Jag avslöjar inte din hemlighet.
Vilken hemlighet?
Tror du att jag är lika enfaldig som de flickor du växte upp med?
Du är lojal. Och du är modig.
Du slutade inte vara en kråka när du steg i in Mance Rayders tält.
Jag är din kvinna nu, Jon Snow.
Du kommer att vara lojal mot din kvinna.
Nattens väktare bryr sig inte om dig. Mance Rayder bryr sig inte om mig.
Vi är bara deras soldater och de har många fler.
Det är du och jag som spelar roll för mig och dig.
Bedra mig aldrig.
-Jag lovar. -För då skär jag av din vackra kuk.
Stöt in metallen djupt så att det håller innan du tar nästa steg.
Om du faller - skrik inte. Det ska inte bli det sista hon minns.
Joffrey.
Cersei. Ilyn Payne.
Du är skicklig.
Du är inte så skicklig som du tror.
Ansikte, bröst, pung. Jag träffade där jag ville.
Jo, men du tog ordentligt med tid på dig.
Man strider inte mot halmdockor, lilla damen.
Visa mig din skjutställning.
Håll armbågen högt. Det är ryggen som ska arbeta.
Du håller kvar. Håll aldrig kvar.
-Vad? -Då blir musklerna spända.
Dra tillbaka strängen till mitt på kinden och släpp. Håll aldrig kvar.
-Men jag måste ju sikta. -Sikta aldrig.
Ögat vet vart det vill att pilen går. Lita på ditt öga.
Det är nån där borta.
Längre kommer ni inte!
-Vi är era vänner. -Ursäkta, mylady. Det avgör vi.
-Valar morghulis. -Valar dohaeris.
Man ser inte många R'hllor-prästinnor i flodländerna.
Du är Thoros av Myr. Högste prästen gav dig ett uppdrag.
Att omvända kung Robert från hans avgudar till Ljusets herre.
-Vad hände? -Jag misslyckades.
Du gav upp. Hedningarna slaktar varann och du fortsätter dricka.
Ni tillber honom på ert vis och jag tillber honom på mitt.
Talar ni allemansspråket? Mina vänner talar inte högvalyriska.
Varför är ni här, mylady?
Förlåt mitt klumpiga sätt. Jag träffar inte många damer numera.
-Hur många gånger har han dött? -Sex gånger.
-Det är inte möjligt. -Herren har lett emot mig.
-Du ska inte ha den makten. -Jag har ingen makt.
Jag ber Herren om en ynnest och han svarar som han vill.
Jag har alltid varit en dålig präst.
Jag drack för mycket rom. Knullade alla horor i King's Landing.
Det är hemskt, men när jag kom till Westeros trodde jag inte på Herren.
Jag beslöt att vi berättade om honom för barnen för att få dem att lyda.
Jag bar skrudarna och läste bönerna. Men bara för syns skull.
Som ett spektakel för invånarna.
Tills Berget drev en lans genom hans hjärta.
Jag knäböjde bredvid hans kalla kropp och yttrade de gamla orden.
Inte för att jag trodde på dem, utan...
Han var min vän. Och han var död.
Och de var de enda ord jag kände.
För första gången i mitt liv svarade Herren.
Berics ögon öppnades. Och jag insåg sanningen.
Vår gud är den ende sanne guden.
Du har varit på den andra sidan.
Den andra sidan? Det finns ingen sån.
Jag har varit i mörkret, mylady.
-Han sände er till oss av en orsak. -Ni har nån han behöver.
Bodkinspets. Tränger igenom en rustning på 200 meters avstånd.
-Kan du tillverka såna? -Ja då. Man behöver bara bra stål.
Jag skaffar stålet.
Jag tycker inte om den kvinnan.
-Det är för att du är flicka. -Vad har det med saken att göra?
Förlåt mig, pojk.
Vad gör ni? Släpp honom! Säg åt dem att sluta!
Han vill bli en av er! Han vill gå med i Brödraskapet!
-Ljusets herre behöver den pojken. -Sa han det eller gjorde hon?
Du gör det inte för din gud. Du gör det för guld.
Vi gör det för båda, flickebarn.
Vi kan inte försvara folket utan vapen, hästar och mat.
Vi får varken vapen, hästar eller mat utan guld.
Ni sa att det var ett brödraskap. Att jag kunde bli en av er.
Du är mer än de nånsin blir. De är fotsoldater i det stora kriget.
Du kommer att få kungar att falla.
Du är en häxa. Du kommer att skada honom.
Jag ser ett mörker i dig. I det mörkret finns stirrande ögon:
Bruna ögon, blå ögon, gröna ögon.
Ögon du kommer att sluta för alltid.
Vi kommer att mötas igen.
Stirrar du på min bak, Jon Snow?
Se upp!
Gick det bra?
Jag ville se om du klarar en fullträff.
Förlåt. Sov du?
Va...?
Vatten? Vill du ha vatten?
Jag önskar att jag hade lite att ge dig.
Låt oss leka en lek.
Vilken kroppsdel har du minst behov av?
-Snälla... -Det är ingen kroppsdel.
Jag avslöjar allt. Snälla.
Men...du har ju redan avslöjat allt. Minns du det?
Pappa var elak mot dig. Familjen Stark uppskattade dig inte.
Men det finns en god nyhet:
Pojkarna Stark. De lever fortfarande.
Vore inte det en jakt att minnas?
Du misslyckades, men jag är en bättre jägare än du.
Då så. Vad sägs om lillfingret? Det använder du väl inte till mycket?
Inte? Bra, då börjar vi med det.
Du undrar väl varför du är här?
Var du är, vem jag är, varför jag gör så här mot dig.
Så gissa. Om du gissar rätt kommer jag att berätta.
Det svär jag, vid de gamla gudarna och de nya.
Du vinner leken om du kommer på vem jag är och varför jag plågar dig.
Jag vinner om du ber mig hugga av ditt finger.
Om jag vinner - släpper du mig då?
Om du tror att det här slutar väl har du inte varit uppmärksam.
-Snälla. -Om du säger det igen ångrar du dig.
Du börjar. Var är vi?
-I Norden. -För vagt.
-I Deepwood Motte? -Vilken dålig gissning.
-Nu då. Var? -I Last Hearth?
Ser jag ut att vara nån jävla Umber?
Karhold!
Karhold.
Hur visste du det?
-Såg du några baner när vi kom? -Nej, det var en gissning.
Mycket bra, lord Theon.
-Och vem är jag? -Torrhen Karstark.
Han är död. Han blev strypt av Kungadråparen.
Han var din bror.
Din far är lord Rickard Karstark.
-Du svor att berätta om...! -Det stämmer.
Lord Rickard Karstark är Robb Starks vasall. Jag förrådde Robb.
Det är därför du plågar mig.
Ja. Du vinner.
Men du glömde att ställa en fråga: Du frågade inte om jag är en lögnare.
Jag är rädd att jag är det.
Allt jag har berättat är lögn.
Det här händer inte av en anledning. Jo, förresten. För att det roar mig.
Snälla, skär av det! Skär av det!
Jag vinner.
Tack för att ni red hit i sån hast. Att resa är inte lätt i dessa tider.
Vägarna är fulla av banditer. Men när kungen i Norden kallar, kommer vi.
Vår far har bett oss meddela att hans allians-
-med Norden kan fortsätta om hans villkor uppfylls.
Lord Frey kräver en formell ursäkt-
-för att ni inte gifte er med en av hans döttrar.
Självfallet, det förtjänar han. Jag felade.
Som ersättning för sveket kräver han att få Harrenhal med omgivande mark.
-Det är nog inte... -Vi strider för Norden.
Harrenhal ligger inte i Norden.
Det blir hans när kriget är över och vi inte har användning för det.
-Det är en sak till. -Vi ger lord Frey vad han behöver.
-Inte "vad", utan vem. -Vad?
Vår far kräver att lord Edmure äktar en av hans döttrar - Roslin.
-Hur gammal är hon? -Nitton.
-Får jag se henne? -Och räkna hennes tänder?
Vi beger oss till Twins i morgon bitti.
Vi vill se ett bröllop inom fjorton dagar, annars är alliansen om intet.
-Inser er far att det är krigstider? -Far är gammal.
Han får ro om han ser att hon blir gift med en bra man.
Hans senaste erfarenhet gjorde honom skeptisk mot långa förlovningar.
Det är hans rätt. Vänligen ursäkta oss medan vi rådgör.
Varför ska den gamla vesslan få välja min brud?
Jag borde åtminstone få välja lika fritt som du.
-Vi har sårat hans stolthet. -Inte jag. Svaret är nej.
Lyssna på mig och lyssna noggrant. Du är...
I lagarna står det tydligt: Ingen man kan tvinga en annan att gifta sig.
-Mina nävar kan tvinga dina tänder. -Det räcker. Du hörde vad han sa.
Om du vägrar är alliansen med Freys död.
Han har velat se mig äkta en av hans döttrar sen jag var tolv.
Om jag vägrar kommer han att erbjuda mig att välja dotter.
Vill du riskera våra liv för att få en vackrare fru?
Vi vinner inte kriget utan dem. Jag har inte tid att köpslå.
-Du ville ju gottgöra för Stenkvarn. -Minns du den heroiska drabbningen?
Jag hade tänkt mig nåt mindre beständigt.
Jag har vunnit varje slag, men jag förlorar kriget.
Om vi inte gör det här nu är vi förlorade.
-Jag gifter mig med henne. -Du betalar för mina synder, farbror.
Det är inte rättvist. Jag kommer att minnas det.
Mina män har tydligen hittat lämpliga kläder åt dig.
Ja, de är mycket bekväma. Ni är Starks vasall, lord Bolton.
Jag har lady Starks order att föra Jaime Lannister till King's Landing.
När kung Robb lämnade Harrenhal höll han sin mor fången.
Om hon inte vore hans mor hängdes hon för förräderi.
-Jag borde sända dig till Robb Stark. -Det borde du.
Men i stället sitter du här och ser mig misslyckas med att äta. Varför?
Krig kostar pengar. Många skulle betala dyrt för dig.
Vi vet båda vem som skulle betala mest.
Eller få dig att betala, om du sänder mig till Norden för att bli avrättad.
Det säkraste är kanske att döda er båda och bränna kropparna.
Ja, om du verkligen trodde att min far aldrig skulle få reda på det.
Kung Robb håller din far sysselsatt. Han har inte tid för annat.
Han kommer att ha tid för dig.
Så snart du orkar resa får du bege dig till King's Landing.
Som ersättning för de misstag mina soldater begick.
Du får svära att berätta för din far att jag inte lemlästade dig.
-Ska vi skåla på det? -Jag dricker inte.
Förstår du hur misstänkt det låter för vanligt folk?
Nåväl...
Mylady... Må vår resa fortsätta utan fler incidenter.
Hon följer inte med dig.
-Jag har i uppdrag att... -Du har medverkat till förräderi.
-Jag måste tyvärr insistera. -Du har ingen makt att insistera.
Jag hoppades att du hade lärt dig att inte överbetona din...ställning.
Omöjligt. Min sonson är Highgardens stolthet.
Den mest åtråvärde ungkarlen i de Sju kungadömena. Er dotter...
Är rik och vackrast i alla de Sju kungadömena.
-Och kungens mor. -Gammal.
Gammal. Jag är lite av en expert på ämnet.
Hon går snart igenom förändringen. Jag besparar er detaljerna om det.
Ni män har mage för blod och slakt, men det här är en helt annan sak.
Åren straffar oss med. Det kan jag intyga.
Men min mage är fortsatt stark.
Det enda som vänder den ut och in är er sonsons nattliga eskapader.
-Förnekar ni dem? -Inte alls. Han är en svärdslukare.
En pojke med den böjelsen bör vara tacksam att få gifta sig-
-med kungadömenas vackraste kvinna och få rentvå sitt namn.
Växte ni upp med manliga kusiner? Vasallernas söner, stallpojkar?
Självfallet.
-Men ni har aldrig...? -Nej.
-Inte en enda gång? På nåt vis? -Aldrig.
En sån självbehärskning. Men det är naturligt att pojkar umgås i sängen.
Highgarden har kanske tolerans för onaturligt beteende.
Vi gör ingen stor affär av lite diskret sodomi, men...
...bröder och systrar.
Där skulle den fläcken vara mycket svår att tvätta bort.
Jag tänker inte blåsa nytt liv i en lögn genom att diskutera den.
Lögn eller ej - många tycker att det låter övertygande.
Övertygande nog att fatta svärdet-
-och vilja döda Lannisters och Tyrells, tack vare vår anknytning.
Jag bryr mig inte om vad folk tror. Och det gör inte ni heller.
Jag är av en annan mening.
Om ryktena om mina barn vore sanna är Joffrey inte alls kung.
Och huset Tyrell kastar sin främsta blomma i smutsen.
Om Cersei inte längre kan ge Loras barn-
-kastar vi ännu en "blomma" i smutsen.
-Den risken kan vi inte ta. -Ni tycker inte om ovissheten.
Då ska jag avlägsna den.
Om ni vägrar låta Loras äkta Cersei nämner jag honom för Kungsvakten.
Ni känner säkert till Kungsvaktens löften.
Han kommer aldrig att gifta sig eller få barn.
Namnet Tyrell bleknar och Highgarden går till Joffreys och Margaerys barn.
Vill ni att er dotterson beskyddas av nån som äcklar er?
Jag vill att han beskyddas av en god krigare som tar löftena på allvar.
Ska jag skriva under ordern? Eller går ni med på giftermålet?
Det är en sällsynt sak - en man som lever upp till sitt rykte.
Nej!
Vi måste skära loss dem.
Ta min hand!
-Vilken vacker nål. -Det är egentligen en brosch.
Men en brosch är väl en sorts nål, så...
Jag gläder mig mycket åt...
Ja. Det gör jag också.
-Det känns som en dröm. -Det tycker jag också.
Jag har alltid drömt om ett stort bröllop. Om gästerna, maten, spelen.
Och om bruden, naturligtvis.
Världens vackraste brud i en klänning med guld och grön brokad.
Har ni varit i Highgarden, mylady?
Nej, Jag hade aldrig varit utanför Winterfell innan jag kom hit.
Men det låter underbart. Jag är ivrig att få se det.
-Och att få resa härifrån. -Visst är det fruktansvärt här?
Det finns ingen värre plats.
-Vi kan väl inte göra nåt åt det. -Vi kan låta döda dem.
Det är svårt att säga vilken av oss fyra det är mest synd om.
Förmodligen Sansa. Men Loras kommer att få känna på en djup förtvivlan.
Far gör ingen åtskillnad.
-Vi skeppas alla iväg till helvetet. -I en båt du byggde.
Tyrells intrigerade mot vår familj. Jag gjorde det för att skydda oss.
Jag tillhör din familj.
Jag är en familjemedlem som har bidragit till familjens överlevnad.
-Oavsett om du eller far medger det. -Jag medger det.
Utan ditt trick med vildelden skulle Stannis ha plundrat staden.
Att försöka lönnmörda mig är ett märkligt sätt att tacka mig på.
Två personer i King's Landing kan ge order till Kungsvakten.
Gav du ser Mandon order att döda mig under slaget vid Svartvattnet?
Jag har förståelse för ingivelsen.
Han hatar mig, för jag är den ende som säger vad han egentligen är.
Han vill alltså se mig död.
Men hans enfald? Han kunde ha gett mig gift och ingen hade vetat.
Men att kungen skulle beordra en Kungsvakt att mörda Kungens Hand-
-rakt framför hans egen armé? Pojken är en idiot.
-Vad vill du att jag ska säga? -Om mitt liv ännu är i fara.
Förmodligen. Men Joffrey skulle inte göra nåt nu när far är här.
Sju kungadömen - enade i fruktan för Tywin Lannister.
Inte Tyrells. Snart behöver de inte frukta honom mer.
Joffrey kommer att tillhöra horan Margaery.
Likaså hans barn och deras barn. Historien går oss ur händerna.
Du kan i alla fall fly.
När Jaime är tillbaka kan ser Loras få ett fall av svärd genom tarmarna.
När Jaime kommer tillbaka, ja. Men när kan det bli?
Med eller utan Jaime så är mitt liv förstört.
Vem ska berätta för henne?
-Kommer folk att tycka om det? -De kommer nog inte att märka nåt.
Du har rätt. Det är inte mitt bröllop.
Sömmerskorna i Highgarden lär vara bättre än de i King's Landing.
De kommer inte att sy nåt så tråkigt.
-Loras tycker om grön guldbrokad. -Det tror jag säkert.
-Får jag bjuda in min familj? -Ingen har bett om min åsikt.
-Men tror du att jag får det? -Nej.
-Lord Tyrion önskar träffa er. -Ursäkta mig, mylady.
God eftermiddag. Jag provade en klänning till kung Joffreys bröllop.
Ja. Det lär bli ett stort bröllop.
Jag behöver tala med er, lady Sansa. I enrum, om det går för sig.
-Varför måste ni tala i enrum? -Shae!
Förlåt henne. Hon är inte härifrån.
Men jag litar på henne, trots att hon ber mig inte göra det.
Ibland tror vi att vi vill höra nåt, men det är först när det är för sent-
-som vi inser att vi borde hört det under andra omständigheter.
Det går bra, jag lovar.
Hur ska jag börja?
Det här är pinsamt.
Tusen klingor tagna ur händerna på Aegons fallna fiender-
-smidda i Balerion den fasansfulles glödheta andedräkt.
Det är inte tusen klingor. Inte ens 200. Jag har räknat.
Det tror jag säkert att du har. En hisklig gammal sak.
Men den har en viss dragningskraft. Stolarnas Lisa Arryn.
-Synd att du måste ta det näst bästa. -Än finns det tid.
Det är faktiskt smickrande.
Att du så fruktar att jag skulle få det jag åtrår.
Att motarbeta dig har aldrig varit mitt främsta mål, det lovar jag.
Men vem tycker inte om att se sina vänner misslyckas då och då?
Så sant. När jag motarbetade din plan att ge Sansa Stark till Tyrells-
-så kände jag en omisskännlig glädje.
Men din förtrogna, som försåg dig med information om mina planer-
-och som du svor att beskydda...
Henne bringade du ingen glädje.
Och hon bringade inte mig nån glädje.
Hon blev en dålig investering för min del.
Lyckligtvis har jag en vän-
-som vill prova nåt nytt och vågat.
Och han var så tacksam över att jag gav honom denna nya upplevelse.
Det jag gjorde gjorde jag för rikets bästa.
Vet du vad riket är?
Det är Aegons fienders tusen klingor.
En historia vi berättar om igen tills vi glömmer att den är en lögn.
Men vad har vi kvar när vi har övergivit lögnen?
Kaos. Ett gapande hål som vill sluka oss alla.
Kaos är inget hål. Kaos är en stege.
Många som vill klättra misslyckas och får aldrig mer försöka.
Fallet krossar dem.
Och vissa får chansen att klättra, men vägrar.
De klamrar sig fast vid riket-
-eller gudarna, eller kärleken.
Illusioner. Endast stegen är verklig.
Att klättra är allt som existerar.
Text: S. C. Gustafsson Text hämtad från www.Undertexter.se